![](https://nlc.hu/themes/nlcafe/images/forum-ends.png)
Az nlc. fórumon 20 éves fennállása óta közel 300 ezer témában indult csevegés, és több mint 1 millió hozzászólás született. A Facebook megjelenése és térhódítása miatt azonban azt tapasztaltuk, hogy a beszélgetések nagyrésze áttevődött a közösségi médiába, ezért úgy döntöttünk, a fórumot hibernáljuk, ezentúl csak olvasása lehetséges. Új hozzászólást és témát nem tudtok indítani, azonban a régi beszélgetéseket továbbra is megtaláljátok.
Különórák: őrült szülői verseny?
2012-08-19 12:151.
![Nők Lapja Cafe](/imgs/forum2016/default-avatar.jpg)
Létrehozva: 2012. augusztus 19. 12:15
Egyet anya kedvéért, egyet apa kedvéért... sokaknál elképzelhetetlen, hogy ne járassa a gyereket legalább 4-5 féle különórára. Nyelv, zene, sport: mindenki a másiknál kicsit többet, de legalább annyit akar felmutatni a gyerekénél, rosszabb esetben pedig saját vágyait próbálja beteljesíteni így.
Nők Lapja Café: Már az általánosban az egyetemre trenírozzák a gyereküket
Nők Lapja Café: Már az általánosban az egyetemre trenírozzák a gyereküket
Bar ez a szakmam, nem ismerek ilyen tanulmanyokat. Igazabol az elso 6-7 evben az anyanyelv magasszintu elsajatitasa, annak minel minosegibb muvelese segiti nemcsak a kesobbi idegennyelvtanulasi keszsegeket, de minden egyebnek is ez az alapja. En nem terhelnem az ovodaskorut idegennyelvvel. Marmint direkt tanitasi szituacioban, legyen az akarmennyire "gyerekkozpontu" vagy eletkorilag adekvat.
Őszintén szólva nem nagy a különbség egy olyan gyerek között aki 5 éves kortól "tanul" angolt,mint aki 8-9 évesen kezdi. Amit az óvodákban megtanulnak,azt a "tudást" simán behozza egy kisiskolás.
Az óvodai nyelvoktatásnak csak akkor van értelme ha egy erre specializálódott,a nyelvet anyanyelvi szinten bíró ember foglalkozna a gyerekekkel, ha az oviban így folynának a mindennapok, akkor van értelme.
hát a befagyasztás az csak a pofára osztályzó tanároknál igaz, nekem ez a szeméyles tapasztalatom. ileltve akkor, ha ráhagyják a ygerekere, ennek úgyis mindegy alapon...
Jo reggelt!!!
![](/js/tiny_mce/plugins/emotions/images/csesze.gif)
Pottom, erdekes amit mondtal. Neha en is elgondolkodok, hogy bar az iskolaban tanultam meg irni, olvasni, meg 1 idegen nyelven beszelni (ezzel mar elmondhatom, hogy nagyon jo suliba jartam, mert sok helyen meg mindig nem tanul meg mindenki jol 1 idegen nyelvet sem) majdnem minden hasznos dolgot iskolan kivul tanultam meg.
Itt is (Anglia) be van epitve 1 felev uszas meg 1 felev furulya a tantervbe, de ez alatt nem igazan tanulnak meg semmit (pl kottat olvasni vagy uszoov nelkul uszni).
A masik dolog ami erdekes, hogy az iskola "befagyasztja" a kulombsegeket (nem akarok hulye szakkifejezeseket hasznalni). Tehat nagyon ritka, hogy aki mondjuk gyenge matekos volt harmadik osztalyban az jo matekos lesz nyolcadikban. Mi errol a velemenyetek? Talan ez az oka annak, hogy sok szulo viszi korrepre a gyerekeit?
már eljutott a bölcsibe is: baba-mama úszás kicsinyeknek, baba-mama jóga, masszázs, amit akarsz.
Számomra az az igen releváns differencia, hogy az én célom csupán az, hogy a gyerekemből egészséges, a mozgást szerető és rendszeresen űző, normális súlyú, szép testű gyerek, majd felnőtt legyen, és mindezt az ő képességeik, korlátaik, vágyaik szem előtt tartásával és a családunk többi tagjának egyéni érdekeivel összehangoltan, míg a másik családot kizárólag az vezérli - az adott gyerek érdekeinek, adottságainak, a másik gyerekük és az egész család lehetőségeinek totális figyelmen kívül hagyásával - , hogy a szülő az ő "kudarca" miatt a gyerekből érmeket halmozó, másokon átgázoló, merem kockáztatni, egészséges fejlődését veszélyeztető versenysportolót faragjon.
Én látom, tapasztalam a nagy-nagy különbséget és az utóbbi hibába semmiképpen nem szeretnék esni. Mert természetesen, szükség van a különórákra, főleg, ha úgy van megszervezve a különórásdi, hogy abból a gyerek csak profitálni tud.
de ez csak olyan volt, ennyit ért, mint a játék,
aztán:
a fennmaradó időben játszon, hiszen azért gyerek.
most akkor a különóra amit kedvvel csinál a gyerek ér vmit, emrt játszik, vagy nem ér semmit, mert inkább játszon?
vagy midnegy a sapka, sehogy se ok?
szeritnem a kedvvel érdeklődéssel csinált különórák hasznosak, pláne ha maga megy a ygerek. sokat tanulhat, ami bizony később hasznos.
Hiába halmozzák a különórákat azok igaziból semmit nem érnek, vagyis csak anyit, hogy kikacsolódik ezzel is a gyerek meg nem otthon van. Felnőtt korra ezekből a gyerekek nagy része semmit nem profitál, tehát erre nem érdemes alapozni.Ha meg tényleg tehetséges lesz valamiben pl. tánc, zene az onnantól nem különóra lesz, hanem az élete része ésnem is nagyon marad ideje másra.
Ez nálunk is így van/volt. Én is, tesóm is meg a családban az összes gyerek jár/járt külön órákra, de ez csak olyan volt, ennyit ért, mint a játék, Tehát egy jó kikapcsolódási lehetőség de semmi több.
A sport szerintem is igen fontos, tehát ha nem sport suliba megy, akkor máris van egy külön óra.
Nagyobb korban pedig szükség lehet nyelvórára is. Ez már kapásból kettő. Ha ez mellé esetleg még választ valami "hobbit" azaz rajz, zene, tánc akkor az is 3 legalább!
Ez meg bőven bőven elég egy iskolásnak! Ennél többre vinni szerintem sem jó, a fennmaradó időben játszon, hiszen azért gyerek.
Ja és ez az őrület nem a suli sajátossága, mert már az óvodában is elkzedődik. Szerencsétlen gyerekek
Kíváncsian várom, mikor jut majd el a bölcsődésekhez is?![](/js/tiny_mce/plugins/emotions/images/nema_.gif)
Sziasztok!
Én éppen az ellenkező eset vagyok. A kisebbik lányom 10 éves és műkorcsolyázik. Ha ő dönthetne akkor napi 3-4 órát simán edzene.
Egyszerűen a mozgás öröméért. Imádja csinálni. A sulival sincs gond. Kiválóan teljesít ott is, mindezt nem az anyanyelvén. Neki lételeme a mozgás, már 2 éve mondja, hogy ő edző szeretne lenni és kicsikkel foglalkozni. Szerencsére az egyesületében erre is lesz lehetőség, hogy kipróbálja.
Fellángolásszerűen mindent szeretne kipróbálni, volt ahová el is vittük, de hamar ráunt, vagy mégsem tetszett annyira.
Nyilván nem erről van szó.
Hanem arról, amit pl. egy ismerősöm művel, aki annak idején sérülés miatt kényszerült feladni a versenysportot és most a 7 éves, amúgy valóban tehetséges lányát - más sportágban ugyan - iszonyúan hajtja és saját bevallása szerint - nekem is kifejtette - annak érdekében, hogy komoly eredményeket érjen el, híres sportoló váljon belőle, mindent hajlandó beáldozni (értsd alatta: iskolai teljesítmény, pihenőidő, játékidő, iskolaidőben, otthon, este fél 10-kor az ordítva dirigáló anyja felügyelete mellett kell gyakorolnia az elemeket, alvás helyett, emellett anyagilag is majd' beledöglenek az edzések, versenyek és ruhák, egyéb járulékos kiadások finanszírozásába). A kislány fanatikussá vált és kifordult magából attól, amit a szülők szajkóznak neki, élete első versenyén a csekély létszámú korosztályában 3. lett, majd a következőn "csak" 4., érdemes lett volna látni, mit adott elő...
Persze, egy kisgyereknek a szülő tudja felkínálni a különféle lehetőségeket, de szerencsés esetben rátalálnak a gyereknek való, hozzá illő mozgásformára, egyéb különórára, amiben örömét leli, amihez kedve és érzéke van. És az egész nem válik számára kényszerré, hanem csak nyer vele.
Én sose sportoltam gyerekként, tehát biztos nem a saját ezirányú vágyaimat erőltetem a gyerekeimre, amikor a rendszeres mozgásra biztatom őket, azt viszont nem tagadhatom, rögeszmésen vezérel főként a lányom esetében az, hogy neki ne kelljen a súlyproblémák miatt átmennie azon, amiken én estem, esek át. Ilyen értelemben valóban azt a vágyamat akarom keresztülvinni, hogy jó alakú, csinos, formás nő legyen belőle.![](/js/tiny_mce/plugins/emotions/images/szegyenlos.gif)
Valójában a döntés már megszületett, mivel nem fog heti 10 órát csupán edzésre fordítani, az októberi verseny után (amire viszont már készül jó ideje, tehát azt nem hagyjuk ki) ezt a részét befejezzük.
De mondom, szerencsére nincs emiatt tüske benne, sőt, valahol örül, hogy ez a teher lekerül a válláról. Igazából bennem is csak egy kósza gondolatként fogalmazódott meg, hogy nem kár-e a versenyekért. De ennyit nem ér a dolog, nem szeretném agyonterhelni, marad így is elég tennivalója. És teljesen igazad van, így is sokat nyer vele. :)
Én még azt sem értem,hogyan függ össze a 6 éves kori néptánctanulás a későbbi sikeres közgáz-felvételivel.
Közgázra akkor fogják felvenni,ha utolsó két gimis évben jó bizit produkál,jól érettségizik és bevágja a felvételi anyagát.
Nem pedig azért ,mert 7 évesen úszásrateniszrekorcsolyárafűzfánfütyülésre járatták.
"NE ELVÁRJUNK A GYEREKEKÜNKTŐL DOLGOKAT, HANEM HAGYJUK ÉLNI"
A ketto miert zarja ki egymast???
"Tényleg azzal kéne mérni a gyerekünket, hogy sokszor maga is frusztrált tanerő hányast rajzol a bizonyítványába matekból vagy nyelvtanból"
Nem, semmikeppen.
Viszont szerintem ez nem ilyen egyszeru. Ugye ott a kulvilag, a tarsadalom, melynek ugyanugy reszei a gyerekek (is), nem csak a(z) - idealis esetben - vedo, tamogato, elnezo csaladi eletnek. Es hiaba a megerto szulok, mert az iskola kemeny, tanulni, teljesiteni kell, versenges van a gyerekek kozott.
Ugy gondolom, mar az egesz kicsi (7-8 eves) gyerekek is erzik/tudjak, hogy ha rosszabb jegyet kapnak, akkor az "nem er annyit". A kortars-nyomas es a tanero szava tobbnyire meghatarozobb abban, hogy a gyerek hogyan ertekeli sajat iskolai teljesitmenyet. Ezt persze ellensulyozhatjuk szulokent, de gyerekfuggo, hogy milyen mertekben sikerul...
Mielott a gyerekeim iskolaba mentek, en is hozzad hasonloan kozelitettem meg ezt a temat :)
Optimistan es idealistan azt gondoltam, hogy eleg lesz, ha orommel mennek iskolaba, ott a sajat tempojukban es kepessegeiknek megfeleloen szivjak magaba a tudast. Ez a mai napig igy is van (gyorsan lekopogom), viszont arra nem szamitottam, hogy sajat maguktol varjak el a jo teljesitmenyt - sokkal inkabb, mint mi toluk...
Talan ez a szerencsesebb (?) felallas, de a versenyszellemnek is megvannak a hatulutoi. Rajtuk kell tartanunk folyamatosan a szemunket
es fekezni oket, ha szukseges - pontosan azt a folyamatos teljesitmenykenyszert elkerulendo, amirol (es karos hatasairol) Te is irtal a hozzaszolasodban.
7 év előtt szerintem is fölösleges. Élvezze az életet ahogy mondod. Legalább olyan fontos.
Itt kinn kicsit máshogy van, 4 évesen mennek iskolába, 7 évesen már felsőbe, de én odáig nem is járattam sehova. Az már kínzás.
Sajnos 7 évestől a suliban is bekeményítenek, muszáj rásegíteni.
nincsenek mellé külön fizetnivalók, pl úgy
meg vannak területek azért amik fizetnek. van aki megtakarítását nyomja bele. van ahol a nagyszülők fizetik...ezerféleképp megoldják sokan. meg vannak pl magánovik ahol van államilag támogatott hely, emrt ekvs az adottt területen az ovi.
nem yntnak korán? ezt nem rétem.. itt este 8 ig eleht pl ügyeletet kérn ahova mi járunk.. szép is lenne ha nem lehetne.. dolgoznak a szülők ugyanis.
no meg uyge a ygerekeknek van apjuk is:) sza nem értem a mai magyar átlag anyát, hogy fizeti??? miért a mai magyar átlag az, hogy egyedül neveli vki a gyerekeit?? ok, hogy van válás stb. de aztán sokan elkelnek ismáét gyerekkel együtt... szal nem gyedül nevelik agyereket... na ez már off... meg azt se értem, nem midnegy az átlag, nem átlag,s tb?? enm a saját ehylzetét kel megoldania midnenkinek?? nálunk pl adott volt a helyzet, hogy nem tud oviba járni a nagyobb 5 éves kora előtt, ha nincs eza lehetőség. mert állami ehly nncs, kistesó viszont klett... a gyerek meg extra barátságos, nagy társaságigényű. na mi ehhez kerestünk emgoldást.. aztán közölték,h oygha beadjuk magánba, akkor 5 évesen se fogják átvenni államiba "nem emeljük ki a környezetből" alapon. hát itt ez van...